"О" е за "Огромна изненада"! "С" е за "Страхотно"!
Какво пък е това?
Песента на бисквитката.
"Т" е за "Торта"!
Това няма общо с бисквитите.
"А" е за "Бисквита"!
А сега да запеем заедно!
Пей със нас.
"Б" е за "Бисквита"! "С" е за "Страхотно"!
"Т" е за "Торта"...
"А" е за "Бисквита"!
А сега да запеем заедно!
Епизод 11: Пробуждането на момичето
Вкусни са! Бисквитите нямат равни.
Вкусотия.
Мътната вода е горчива! - Опитай от това тогава.
Какао.
Да видим...
Сигурно си разбрала за случилото.
Загубила е спомените си, но Клем е кралицата.
Ти какво мислиш?
Демон, който обича бисквити и не убива останалите раси
не е кралицата, от която се страхуваме.
Просто исках да разбера що за личност е.
Засега само ще наблюдавам.
Добре се справи, Рем.
Не... Само ти създадох тревоги.
Благодаря ви. Ще наминем отново някой път!
Радвам се, че Селес е разбран човек.
Клем по никакъв начин не е опасна. - Да.
Предвид, че Селес е ключът към бариерата над града,
не може просто да го напусне.
Със сигурност не е искала останалите да загубят свободата си,
преминавайки през същото като нея.
Чу ли това, Рем?
Досега бяха с нас.
Къде отиваме, Алисия? Отделихме се от Диабло и Шера.
Честно казано
мислех да взема само г-ца Клем и след това да доведа Шера.
Но и така става.
Не съм сигурна коя би послужила за ключ.
Ключ?
Не са тук. - Отивам да ги потърся.
Ти стой тук в случай, че се върнат.
Какво е това странно чувство?
Защо спомените ви ги няма, госпожице Клем?
Защо така внезапно?
Един от зверовете спомена, че е нужно повече от магия,
за да бъде възкресена кралицата.
Звяр?
Какво тогава е нужно, че да върнем спомените ѝ, за да се пробуди напълно?
Един момент.
Алисия, искаш да възкресиш кралицата и да убиеш останалите раси?
Не споменах ли точно това?
Какво ти стана внезапно? - Нищо. Все същатасъм си.
Просто...
Вече не е нужно да се преструвам, че сме приятелки.
Какви ги дрънкаш? Вече съм съживена.
Изцяло, напълно, от плът и кръв. Точно пред теб.
Но не желаете да убивате, нали?
Достатъчно! Да те запаля ли искаш? - Да!
Ако това ще ви пробуди, кралице.
Да бъда първата, която ще бъде изгорена,
ще е най-голямата благословия, ако това значи
изтребление за всички смъртни раси, загрозяващи този красив свят.
Не ми казвай...
Под "жена" Галък е имал предвид...
Онази жена се оказа права. - Онази жена?
Бях аз.
Насърчих този мъж и му дадох дегизирания като меч Грегър.
Оказа се обаче пълен провал. Ужасно прогнило създание,
насадено със завист и омраза като всички останали смъртни.
Ето къде си била.
Търсих те навсякъде, Кристела.
Ти си... - Моите извинения.
Бях притисната от тези вярващи в краля демон.
Ти си вярващата тук! - О, не!
Тайното ми разследване установи,
че всички вие сте вярващи в краля демон.
Исках да опазя това дете, което сте взели с вас.
Това ли е била целта ти?
Знаех си, че сте вярващи в краля демон.
Изглежда, че вече не си вкаменен.
Бях изненадан. Досега не бях изпитвал подобен срам.
Кой да помисли, че аз, дареният със силата на боговете, ще свърша така.
Трябва да го накажа.
Яви се, Асулау!
Асулау! Проправи си път измежду тях!
Бъдете мой щит.
Защо се подчинявате на заповед, която би ви убила?
Живеем, само защото боговете го смятат за правилно.
Смъртта значи, че ни приемат в Рая.
Но най-вече, да бъда защитен е еквивалентно на това да защитиш Бог.
Онези що не се подчиняват заради страха не могат да са рицари.
А сега се преклони пред силата на Бог, невернице, почитаща краля демон.
Хей...
Нужна е омраза.
Проклятие.
Имам лошо предчувствие.
Да не би онова чувство на неспокойствие, което изпитах, да е...
Ехо.
Ей, ти!
Добре ли си?
Добре ли си, Клем?
Къде сме? - И таз добра.
Как можа да загубиш от тези хора?
Ето. Изяж я.
Благодаря ти.
Вероятно аз съм виновна за страданието ти.
Алисия го спомена.
Заради мен си преминала през множество трудности.
Както и майка ти и нейната майка преди това...
Това... - Но ти се опита да ме спасиш.
Същото се случи при Юлурекс.
Заслужаваш похвала за лоялността си.
Не бе въпрос на лоялност.
Дори и аз самата не се разбирам. Защо?
Мислех си, че досега мразех Кребскулм.
Отказах се от много неща, избягвах останалите.
Животът ми мина в страх и изолация.
Тогава защо?
Врагът е точно пред очите ми, но не смея да го убия.
Заради мен никога не си била свободна.
Съвсем нормално е да ме мразиш.
Болезнено е, когато нямаш свобода.
Била си запечатана сам-сама за същото време,
в което семейството ми е страдало, нали?
По-скоро бях полузаспала през цялото време.
Защото си се родила като кралица на демоните?
Вярно е, че се родих такава.
Тогава не си по-различна от мен. - Рем?
Точно заради това искам да те защитя.
Няма да оставя Алисия да прави своето.
Ти го каза.
Вече и казах, че съм напълно съживена.
Да се връщаме при останалите.
Ако ми позволиш да ползвам силите си, ще мога да разруша клетката
и ще изпепеля онези бронирани главорези.
Не бива да го правиш.
Бъди такава, каквато си. Ядяща бисквитки,
смееща се с останалите и пеейки с Шера.
Това моето желание. Не искам никого да убиваш.
Не забравяй това. - Не разбирам, но обещавам.
Пристигнахме. Това е мястото, където ще те спасим.
Не съм вярваща в краля демон!
Няма да излъжа, дори и да ме измъчвате!
Това е добре.
Всеки, който е чувал слухове за мен, започва да се покайва,
веднага щом видят тези инструменти.
Естествено, не могат да ме изиграят.
Ти си вярваща в краля демон, опитваща да измами избраните от Бог.
Смятате да ме измъчвате при всички положения?
Това е твоето спасение.
Ще пречистя опетнената ти душица и изпратя в Рая.
За Бог ли се имаш?
Права си.
Истината е...
Да, аз съм Бог.
Роден в благословено семейство.
Притежаващ благословено тяло и интелект.
Получил съм всички благословии от Рая.
С други думи съм Бог, слезнал от небесата, за да спаси този свят.
Безсмислено е да говоря с теб. Тези твои уши са зло.
Опашката също.
Както и тези ръце, призоваващи създания срещу мен.
Ще гориш в Ада.
Устата ти също.
Зъбите ти ли първо да извадя? - Алисия!
Защо си сътрудничиш с този мъж? Защо ни предаде?
Имам свои собствени цели.
Щом не ти харесва болката, защо не помолиш за помощ?
Не се ли нуждае от помощта ми?
Няма нужда. Моля те, спази си обещанието.
Смяташ да използваш кралицата, за да избиеш смърните?
Затова ли правиш всичко това?
Добра шега за някой, който вярва в краля демон.
Разбирането, което показа към мен
и помощта, която оказа на Шера също ли са лъжи?
Сър Седлър оставям я във ваши ръце. - Разчитай на мен.
Алисия!
Е, ще започваме ли?
Проклятие! Сериозно, къде са? Трябва ми нещо. Някаква следа...
Пробваш ли ме?
Да те пробвам? Отвратително!
Мислиш, че е забавно?
Точно така!
И в онзи момент бях обграден от стотина разбойници и...
Диабло? - Какво има, приятелю?
Вие двамата!
Момент. Как по-точно кралят демон да поиска услуга?
Лесно е да се заповядва,
но с разговорните ми умения все още не е добре
да искам услуга с това държание.
На тяхно място не бих помогнал. Не мога да се държа като краля демон.
Всъщност...
Рем и Клем са...
Проклятие!
Не мога ли да проведа разговор, без да се преструвам на краля демон?
Приятелю, държиш се като съвсем различен човек.
Лидере! Имаме проблем!
Мой приятел е видял паладин да отвежда Рем.
Рем?
Само Рем ли?
Имаше ли още някой?
Каза, че и едно малко момиче е било с тях.
Отивали към северната част на града.
Благодаря!
Да не би той да благодари току-що? - Нашият Диабло?
Не можем да останем тук. Отиваме и ние да спасим Рем!
Добре!
Дано успея навреме!
Какво? Всичките са зверове?
Изпратете съобщение до лейди Бодлер. Кажете ѝ да активира бариерата.
Да, сър!
Какво е на път да се случи?
Не бива да ги допускаме във Фалтра.
Трябва да защитавам бариерата на всяка цена.
Викай, колко си поискаш. Никой няма да те чуе.
Имаш ли някаква капка съвест въобще? - Разбира се.
Сърцето ми страда, когато не нося спасение на почитащите демоните.
Не мърдай!
Рем! - Недей! Обеща ми нещо, Клем.
Не го прави! - Но... Но...
Какво от думите "не мърдай" не можа да разбереш?
Рем! Защо им оставяш да те нараняват? Ще ги убия! Нямаш против, нали?
Недей. Ще умреш!
Ако пак се намесиш, няма да покажа милост, въпреки че си дете.
Звяр?
Ще изпепеля всички ви!
Проклет звяр! Преструва се на малко дете.
Отвратително!
Ще платиш с живота си за това, че нарани Рем.
Проклето хлапе!
Рем? Рем! Хей, Рем! Дръж се!
Бягай.
Ти също. Взимам те със себе си! Ще убия тези тук и ще те спася!
Ти обеща. - Да, но...
Проклет получовек. Само ми се пречка!
Какво?
Това ли е имала предвид?
Нуждае се от омраза.
Заради мен...
Съжалявам, Клем.
Най-сетне мигът настъпи.
Сега всички смъртни ще изчезнат.
Не.
Невъзможно.
Кралят демон е съживен?
Дори и да си,
ще те залича на мига, използвайки силите, които боговете са ми завещали!
Защото в момент аз съм Бог1
А сега страдай! Коленичи пред Бог!
Очите ми! - Сър Седлър!
Не. Не може да бъде. Защо?
Не съм ли Бог?
Какво?
Закъснях ли?
Клем!
Диабло!
Шера? Защо си тук?
Използвах пуйката да потърся останалите и видях Рем.
Рем... Рем е...
Какво? Рем е... Ами Алисия? - Не знам.
Ясно.
Вземи тези.
Ще задържа Клем.
Ти спаси Рем. - Разбрано.
Не се оставяй да те нарани. Също така спаси Клем.
С кого си мислиш, че говориш, Шера?
Аз съм истинският крал демон, идващ от друг свят.
Остави това на мен. Ще се погрижа за всичко!
Не можеш да умреш тук, Рем!
Тази атака ще те накара да се осъзнаеш, Клем!
Епизод 12: Битка за легитимност
Да се прибираме, Клем.